Tack, mina herrar.
Ett nöje att arbeta med er. Adjö.
Man får tydligen stånd när man dör genom hängning.
Får du stånd när du sätter på dig en slips?
Sätt fart, mina herrar.
Jag kan inte ens knyta en slips.
-Jag hörde att du vill köpa droger? -Ja.
-Det kostar 500 kilot. Vad vill du ha? -100.
-Och hur betalar du? -Kontant.
-Kom igen, kör. -Ska vi till L'Estaque?
Släpp av mig vid taxibilarna. Jag skiter inte där jag äter.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
ÖGA MOT ÖGA
-M. Chasseron, snälla... -M. Chasseron, bara en fråga.
Barrès anklagar er för de falska fakturorna.
Vad vill ni säga honom?
När jag var kassör hos UPM fick jag mina order från åttonde våningen
av partisekreteraren, madame Avery.
Alla fakturor jag skrev under hade blivit attesterade av henne.
Om förskingring har förekommit, så skedde det högre upp.
Det är en allvarlig anklagelse.
Jag konstaterar bara fakta.
Lämnade ni UPM på grund av de nya strömningarna?
Det vill jag inte påstå, men jag hade mina aningar.
Vad vill ni säga Barrès angående byggnadsverksamheten?
Är ni skyldig till att ha förskingrat medel för att renovera ert hem?
Vet ni hur sådana här saker löstes förr om åren?
Mina jurister förbereder oss inför slaget och sen går vi till rätten. Tack.
-Vänta... -Tack så mycket. Hej då.
En sista fråga...
Ge ena halvan till vakterna och lägg resten i källaren.
Läget?
-Bara bra. Inga problem. -I dag är det en bra dag.
-När kommer din kille? -Han är snart här.
-Då väntar jag. -Du kan inte vänta här.
Tänker du hindra mig?
Ta dina saker och stick.
Tala inte till mig på det viset. Såg du vad han sa om pappas kandidater?
Du har blivit så korkad sen du föll för den där killen.
-Vem har fallit för vem? -Ingen.
Lämna oss, Barbara. Hur går det? Är allt okej?
Varför sa du det där? Om Chasseron.
-Han toppar listan i stadsdel ett? -Över avgående stadsdelsordföranden.
-Ja, det är ju sant. Eller? -Du är ingenting utan min far.
-Det är val. Handskarna har åkt av. -Det här är inte politik.
Vill du krossa honom?
Det är resultatet som räknas, inte medlen.
För att vinna måste man bitas. Har du blivit naiv?
Jag höll tyst om casinoomröstningen. Inte den här gången.
Prata med din far och inte med mig.
-Vi måste prata om ditt tal. -Inte nu. Ge mig två minuter.
Barrès: Jag behöver din hjälp, snabbt
Vanessa: Kom till mitt kontor om en timme
Barrès: Jag kommer
Jag ska hämta mitt vapen.
Kom in.
-Kom och ta det. -Vad sysslar du med?
Ditt as!
UPM-skandalen slår väl inte tillbaka mot dig?
Mitt arbete för departementsrådet har inget att göra med partiet.
Jag måste inte täcka min mun när partifunktionärerna hostar.
Det gör mig lättad.
-Har du nånsin tagit mig här? -Nej, men om du vill så.
-Har inte tid. Det där var en stinkbomb. -Det där var bara början.
-När sker nästa etapp? -Verkställande utskottet på måndag.
-Och sen? -Kom på tisdag så får du se.
Visa in honom genom sidodörren.
Jag behöver pengar.
Jag kan inte lova bostäder och daghem om jag kommer tomhänt.
-Löften kostar ingenting. -Jag måste försvara mina väljare.
Även om jag inte väljs till borgmästare, så ska jag fortsätta att hjälpa dem.
Jag behöver pengar till nya boenden där. Folk dör i de där slumområdena.
-Jag ska fylla dina fickor. -När då?
När jag kommer åt fonderna, efter andra omgången.
Jag räknar med dig.
-Kom in. -Nå?
-Träffade du honom? -Han gick alldeles nyss.
Han är inte så foglig som jag trodde.
Han älskar Marseille lika mycket som Taro. Vi hade inte förväntat oss det.
Så klart.
Inget dåligt kontor. Har han knullat dig i soffan ännu?
Inte ännu.
Tack, Gilbert.
Låt mig skära upp den till dig, älskling.
Det räcker. Jag är inte så hungrig.
Tack.
Det kommer att lösa sig.
Vad gör du här?
Jag ville träffa dig.
Du kunde ha ringt. Jag kunde ha varit på kontoret.
Det är en stor lägenhet, och välinredd. Det är fint här.
-Jag är skyldig dig för depositionen. -Du är inte skyldig dina föräldrar något.
Vill du ha en drink?
Min far sa att han kunde kämpa med näbbar och klor mot sina politiska motståndare,
men så snart han åkte i väg för att hämta sin dotter i skolan, så upphörde striden.
En våg av ömhet sköljde över honom.
En skörhet.
Andra människor såg den skörheten. Därför framstod han som mer mänsklig.
Mår du bra, pappa?
-Jag känner mig helt vilsen. -Jag har aldrig sett dig så här.
-Jag döljer det väl. -Vad döljer du? Vad står på?
Jag vet inte om jag kan fortsätta kampen. Valkampanjen.
Ursäkta.
INKOMMANDE SAMTAL SELIM
Jag borde inte ha hoppat på den. Det kan vara en för mycket.
Allt arbete förgäves?
Har du kommit för att berätta att du har tappat modet?
Din mor är så ung, Julia.
-Är du rädd för att förlora henne? -Ja.
Hoppa då av valkampanjen.
-Jag vet inte om jag kan. -Det som sker, det sker. Vi har inget val.
Jag älskar när du säger att vi saknar val.
Fan också. Ursäkta.
Har det varit tufft för dig att jag är borgmästare i Marseille?
Vad menar du?
Jag minns inte ens om jag åkte med till flygplatsen när du åkte till Kanada.
Det gjorde du inte, men mamma och Lucas följde med.
Att du ens minns visar att det påverkade dig.
Det är det jag menar. Jag fanns inte där tillräckligt ofta.
Jag är ledsen, pappa, men det här är inte rätt tillfälle.
-Kom nu. -Jag är ledsen.
-God dag. -God dag.
-Vad hände? -Éric sköt mig, den idioten.
Kom och sätt dig. Jag ska byta förband på dig.
Förlåt. Gjorde jag dig illa?
-Vad fan hände? -Vad tror du?
-Varför bor du fortfarande där? -Vart tycker du att jag ska flytta då?
Säg nånting, vadsomhelst.
Jag vill ha en ren lägenhet.
Med en hiss som fungerar.
Är det så svårt?
Jag lovar, jag har sparat vartenda öre.
Jag orkar inte längre, Julia.
Jag vill kunna ta hem dig till min lägenhet, till mitt rum.
Och ta dig i mina armar.
Och kyssa dig på läpparna.
Det kan du i alla fall göra.
Visste du att borgmästaren har en älskarinna i byggnaden?
Allvarligt.
Jag såg honom därnere.
Kom igen, sätt fart! Snabbare.
Kom igen, rör på er, grabbar.
-Ja. -Kör på!
Snyggt!
Bra jobbat.
Bra jobbat, grabbar. Bra jobbat.
Högre. Så ska det låta. Ser ni? Ni klarar det.
Det var toppen, grabbar.
Nu till viktigare angelägenheter.
Valkampanjen har börjat. Förstår ni? Vi har ett enda val.
Ni måste stödja Lucas Barrès. Utan honom blir det inga pengar.
Jag har tagit med en vän. Han är er lokala representant.
Ni måste hjälpa honom. Första omgången sker om en vecka. Det är nu eller aldrig.
-Ni vet vem ni ska rösta på. -Lucas Barrès.
-Vem? -Lucas Barrès!
-Ja. -Bra gjort. Bra gjort, grabbar.
-Kör på. Ställ upp er. -Bra jobbat.
Vill du prova byxor?
-Eller nånting annat? -Det blir bra här.
-Men här finns inget du gillar. -Då tittar vi väl nån annanstans.
-Jag tror faktiskt att jag åker hem. -Du kan inte bara ge upp.
Det gör jag inte. Jag ska träffa en specialist om två veckor.
-Jag följer med dig. -Vad gör det för skillnad?
Snart får du nöjet att skjutsa runt mig i en rullstol.
Hej då. Älskar dig.
Rachel: Hur är det? Kan vi ses snart?
Barrès: Har fullt upp just nu. Jag ringer dig.
Hur länge till måste vi gömma oss?
Julia.
-Varför kan vi inte bli sedda ihop? -För att jag har en hemlighet.
Vadå för hemlighet?
-Jag är borgmästarens älskarinna. -Och jag är hans älskare.
-Nej, du knullar borgmästarens dotter. -Var allvarlig. Det här gör mig förbannad.
Jag heter Julia Taro.
Allvarligt?
Vad gäller jobben... Vi behöver konkurrens inom industrin och tjänstesektorn,
och ska uppmuntra till förhandlingar mellan fackföreningarna och företagen.
Folk kritiserar borgmästarens program,
men vem var ansvarig för spårvagnssystemet och tunnelbanan?
Vem startade hamnprojektet och skapade 2 000 jobb?
Fråga mig. Jag vet. Var det inte din mor?
-Sen har vi Hôtel-Dieu-sjukhuset... -Missbrukade du Guds namn?
Du sa att Gud sover i ett hotell?
-Ditt galna fnask! -Sjuka kärring.
-Varför är ni är? -Vi utför kampanjarbete.
Jaså? För vem? Inga kandidater skulle uppföra sig så.
-Vi kampanjar för oss själva. -Kan vi fortsätta?
Visst.
-Ut härifrån! -Det här är helt meningslöst.
-Det är den vägen. -Den vägen.
Och du kan fara åt helvete!
Håll käften! Morsgris!
Julia. Julia?
-Sluta komma hit. Låt Sélim vara ifred. -Träffar du honom fortfarande?
Ja, och jag hade inte för avsikt att sluta göra det.
Och jag berättade för honom vem jag är.
Jag vill lämna tillbaka din klocka.
Här.
Du måste gå vidare.
God dag.
-Julia. -Tack.
Julia. Får jag prata med dig?
Sätt dig.
-Vill du fortfarande bli journalist? -Ja, om jag får skriva under pseudonym.
Visst. Sätt tänderna i det här. Om du hittar nåt så publicerar vi det.
Det var allt.
Förresten, var ligger det där huset?
-I Camargue. -Varför där?
Det är ett test. Antingen vet folk eller så frågar de.
-Det är så jag bedömer mina kollegor. -Du låter som min rektor i sjunde klass.
Ha en bra dag.
-Vad är det som händer? -Hon är skadad!
Claudia!
"Micheline Zarouel. Jag har info om Lucas Barrès. Jag är från Félix Pyat."
Som jag redan har sagt, Lucas. Jag vet ingenting om de där kontona.
Jag blev förrådd av mina kollegor.
-Vilka kollegor? -Jag behöver tid att ta reda på det.
Jag har beordrat en internutredning.
Lyssna, Sabine, du har både ett personligt och ett politiskt ansvar.
-Så vad tänker du göra? -Jag inväntar resultatet av utredningen.
Jag tror att du ljuger.
Jag tror att du dolde bedrägeriet. Tyvärr.
Vi får sammankalla ett möte och låta medlemmarna fatta beslutet.
Det verkar inte orimligt att begära insyn i vårt partis konton.
Naturligtvis. Ni får tillgång till räkenskaperna.
Det räcker inte för att släcka branden. Vi måste vidta mer kraftfulla åtgärder.
-Och vad vill du... -Du måste avgå.
-Då är du fri att försvara dig. -Nog är jag fri.
Om så är fallet,
så ska jag ordna med ett nyval.
-Ska du ställa upp igen? -Jag kommer stödja madame Abrantès.
Alla som är för...?
-I så fall ställer jag inte upp igen. -Då kan du lika gärna gå nu.
Alla som är för?
Édouard?
Nåväl.
Lucas,
du är en skitstövel,
en liten krake.
-Tala högre. Jag hörde inte. -Jag avgår efter kommunalvalen.
Bra.
Då var mötet över. Tack.
Det var det.
Partifunktionärerna har godkänt partisekreterarens avskedsansökan.
Madame Avery kommer att behålla sitt uppdrag tills kommunalvalen är över.
I valets andra omgång
kommer partiet att välja en ny partisekreterare. Några frågor?
-Vem läckte informationen? -Jag har ingen aning.
-Marseille är väl er stad? -Naturligtvis.
Men det är framför allt borgmästarens stad.
-Kan borgmästaren ligga bakom läckorna? -Varför inte fråga honom?
-En sista fråga, mr Barrès. -Tack. Ha en bra dag.
Min chef gav det här till mig.
Micheline Zarouel som bodde i Félix Pyat. Känner du henne?
Micheline Zarouel?
Aldrig hört talas om henne.
Kan du höra dig för?
Visst.
-Undan! -Nej!
Jag hämtade den åt dig.
Du har rätt, ett vapen är bevismaterial. Jag vill inte ha det hemma.
Klockan jag gav dig föll inte av en lastbil.
Din pojkvän och jag rånade en juvelerare. Inte sant, Sélim?
Berättade du inte för henne?
Bäst att jag lämnar er ensamma. Ni har lite att prata om.
-Stämmer det? Talade han sanning? -Låt mig förklara.
Varför håller du på med sån skit?
Jag föddes i Félix Pyat. Det blir alltid minimilön för mig.
Gettot är som ett fängelse.
Jag tänker inte avtjäna livstid. Du fattar inte.
Du är en bortskämd snorunge, född med silversked i mun.
-Anta att du hade vetat? -Då skulle jag inte ha med dig att göra.
Du har förstås inga fel och brister?
-Att ligga med dig var fel av mig. -Jag har förändrats.
Stick härifrån! Bara stick!
Mr Taro, vad har ni att säga om madame Averys avgång?
-Vad säger ni om bluffakturorna? -Och hennes avgång?
Avgick madame Avery frivilligt eller tvingades hon att avgå?
-Vänligen besvara frågorna. -Mr Taro, snälla.
-Julia har nämnts i en tweet. -Vad skriver de?
Berätta.
-Hon har en pojkvän i gettot. -Vad i helvete!
Pappa: Vad är det här för tweet?
Borgmästarens dotter ligger med en langare och röker jointar.
Är hon också langare?
Julia: Oroa dig inte. Jag ska reda ut det.
Det här är Éric. Lämna ett meddelande.
Du är ett svin, Éric. Du är ett jävla svin.
Pappa: Vi ses på kontoret om en timme.
-Opinionsundersökningarna? -Barrès ligger före.
-Med hur många poäng? -Sex.
Han kommer att få tre till efter det här.
-Så jag borde stått på Chasserons lista. -Knappast.
Med den skandal han orsakade, är han långt från torra land.
Vilken röra.
-Skickade du tweeten? -Jag låter dig svara.
-Ingen annan visste. -Inte nu.
-Inte här! -Du ska få betala för det här.
Du umgås med maffian. Du har blivit en riktig skithög.
Stick! Du är en skit och en knähund.
-Vi drar. -Låt henne inte tala till dig så där.
Barbara, vi måste hålla ett möte med delägarna.
Vi kan inte låta folk bo i ruckel.
-Madame Perez. Hur står det till? -Utmärkt, tack.
-Nasser! Kom hit. -God dag.
Jag minns dig. Du pratade med mig om daghemmet.
Vi ses efter valet.
Nasser, det här är borgmästaren.
-För boxningsklubben. -Mycket bra initiativ.
Jag ordnar finansiering. Så mycket som du behöver.
I utbyte kan du se till att folk röstar på honom. Ge honom fler.
Hur vet jag att du håller vad du lovar?
-Jag måste veta att jag kan leva på det. -Vi diskuterar det efter valet.
Men om de inte röstar så får du ingenting.
-De kommer att göra som jag säger. -Utmärkt. Nasser, var det, va?
Vi ses igen.
Kör mig tillbaka.
-Julia, prata inte så till mig. -Var det du som skickade tweeten?
-Det är slut, Éric. Du har gått för långt! -Det är inte mitt fel. Jag är ingen skit!
-Sluta, Éric. Det är slut! -Låt henne vara.
-Oroa dig inte! Jag minns ditt ansikte. -Stick, grabben.
-Använd inte den tonen. -Bara gå. Jag vill inte se dig igen!
Du ska få betala för det här, Julia. Det kommer att stå dig dyrt.
-Vad har du att säga till ditt försvar? -Ingenting.
Låter du internet tala i ditt ställe? Är det sant?
Att jag låg med en langare? Jag vet inte, pappa.
Jag frågar inte killar jag ligger med om de säljer droger.
-Och om de säljer droger? -Då blir jag hög tillsammans med dem.
Ligger jag med en langare är det mitt problem.
Är han langare är det hans problem.
Om det ger dig och mig problem, så är det vårt problem. Jag fixar det.
Genom att utse Lucas Barrès till min ställföreträdare,
så ställer jag mig bakom ungdomen.
-Visste du att hon var gravid? -Hon sa aldrig nåt till mig.
Föreställ er allt rabalder om det här kommer ut.
Genom att rösta emot casinot, så svek du mig och Marseille.
Dig kanske, men inte Marseille.
Jag är här för att sluta fred.
Jag kommer kanske att lämna över posten som borgmästare till dig.
Men först måste jag berätta en sak.
En sak som du nog inte känner till, men som är väldigt viktig.
Jaså? Jag lyssnar.
-Vet du vad jag tänker säga? -Ja, jag har vetat länge.
Vad är det då?
Vem du är. Jag fick veta det som tioåring.
Du övergav min mor.
Och du lät mig födas i fängelset som en hund.
Vad?
Har du inget att säga?
-Robert, gå. Du äcklar mig. -Kan vi inte prata?
Jag tog dig under mina vingar.
Jag hjälpte dig att klättra i karriären och jag har aldrig gjort dig nåt ont...
Skitsnack. Du skulle ha gjort samma sak för vem du än valt till din efterträdare.
Men du är inte vem som helst.
Robert, det är bara naturligt att du har utvecklat känslor för mig.
Jag måste erkänna att jag tidvis har känt nåt för dig också.
-Men det är för sent nu. -Varför då?
För det fanns bara en väg ut för mig.
Under årens lopp har jag klamrat mig fast vid det.
Det har blivit som en ryggrad för mig.
Utan den skulle jag kollapsa och falla omkull.
Som barn förstod jag inte varför jag inte hade en far.
Jag såg dig hålla fina tal på TV,
Marseilles räddare, mannen som skulle utrota fattigdomen.
Men var fanns du när jag behövde dig?
När jag låstes in i en skrubb på kvällen, när jag fick äta ur en hundskål...
Var fanns fadern jag väntade på? Vad sysslade du med?
Jag väntade förgäves och du kom aldrig.
Ja, jag försökte förstå dig.
Jag har försökt förlåta dig.
-Jag kan inte. -Försök, Lucas. Försök.
Jag kan inte. Det är för sent.
Till sist förstod jag.
Det som betyder nåt för dig är Marseilles. Mycket mer än din egen familj.
Är det därför du röstade emot att sälja J1?
-Jag var tvungen att starta striden. -Du startade för tidigt.
En månad till och Marseille hade varit ditt.
-Det hade varit för enkelt. -Om jag överlämnar makten till dig då?
Riktig makt tar man, man får den inte.
Jag ska slita Marseille ur ditt grepp och du kommer att stå allena utan nånting.
Hatar du mig så mycket?
Åk hem... pappa.